Chiara Lubich üzenete az Egyesült Világ Hetére

2003. október 12. 

Kedves Fiatalok!

	Már elmondhatjuk, hogy az „Egyesült Világ Hete” alkalmából minden évben találkozunk ezen a körkapcsoláson, melyet én is nagy örömmel várok. Igen, nagyon örülök, hogy üdvözölhetlek titeket, akik több mint 100 városból kapcsolódtatok be, déltől északig, kelettől nyugatig.  
	Tudom, hogy sokan együtt vagytok Sasselloban is, Chiara Luce Badano szülőfalujában, aki valóban megvalósította önmagát, olyan lány volt, aki hozzátok hasonlóan az egyesült világért élt. Ö most az égből örül, és onnan áll kapcsolatban mindannyiunkkal. 
	Tavaly azzal az elhatározással köszöntünk el egymástól, hogy bárhol, ahol vagytok, „téglánként építitek az egyetemes testvériség egy-egy darabját”. És tudom, hogy rendkívül nagylelkűen és lelkesen tettétek ezt. 
	Különböző területeken dolgoztatok: az „Afrika Terv” Fontem után most már más afrikai országokra is kiterjed; tanulmányi ösztöndíjat biztosítottatok az argentínai és szentföldi fiataloknak; pénzt gyűjtöttetek az irakiaknak, ezerféle kezdeményezést indítottatok a békéért sok más csoporttal és szervezettel  együtt, és non-stop imával – „az egész földet átölelő rózsafüzérrel” – fordultok Ahhoz, aki képes megváltoztatni a szíveket. Környezetetekben felkerestétek azokat, akiknek vigaszra, anyagi vagy lelki segítségre volt szükségük, gyerekeket és időseket, betegeket és kitaszítottakat, menekülteket és hajléktalanokat egyaránt. 
	Mindezen aktivitások mellett nagyon jól tudtátok, hogy a tanulásra is megfelelő hagsúlyt kell fektetnetek , hogy ezzel szellemileg felkészüljetek a jobb jövő építésére. Egyszóval nem vesztegettétek az időt!

	És hogyan tovább? A Pápa szavai jutnak eszembe, aki a Fiatalok XVIII. Világnapján idén április 13-án Rómában ezt mondta: „Az emberiségnek sürgősen szüksége van olyan szabad és bátor fiatalok tanúságtételére, akik mernek az árral szemben haladni, és erővel, lelkesedéssel hirdetik Istenbe vetett hitüket”. 

	De hogyan lehettek szabad fiatalok? Ha továbbra is megújult lendülettel viszitek Isten szeretetét a világba, bárhol is vagytok, a családban, a barátok között, az iskolában, az egyetemen, a munkahelyen, akcióitok megvalósítása közben, akkor igazán szabadok vagytok önmagatoktól! Akkor valóban az árral szemben haladtok, sőt egy új áramlatot alkottok a földön, a szeretet és a tűz áradatát. Akkor valóban hirdetitek Istenbe vetett hiteteket a szavaitokkal - ha lehetőségetek van rá - és a cselekedeteitekkel mindig. Ez pedig egyesít titeket muszlim, buddhista, zsidó és hindu barátaitokkal is, és minden olyan fiatallal, aki bár nem vallásos, de veletek együtt egy egységesebb világért dolgozik.

	Kedves fiatalok, menjetek előre mindannyian együtt, és ne hagyjátok, hogy megállítsanak a nehézségek, amelyek persze léteznek, és mindig is létezni fognak, hanem inkább használjátok ugródeszkának az akadályokat egy nagyobb, mélyebb és igazabb szeretet felé!
	
Én mindig veletek vagyok, ott vagyok mindannyiatokkal!

Chiara Lubich