Életige                                                                   1998. március
                            "A nyomorúság és az irgalom"

"Aki bűn nélkül való közületek, az vesse rá az első követ!" (Jn 8,7)

Miközben Jézus a templomban tanított, az írástudók és farizeusok egy asszonyt vezettek elé, akit éppen akkor értek házasságtörésen. "Mester - mondták - , Mózes azt parancsolta a törvényben, hogy az ilyet meg kell kövezni. Te mit mondasz?" (Jn 8,5)
Igy akartak csapdát állítani neki. Ha ugyanis Jézus a megkövezés ellen szól, úgy megvádolhatják, hogy szembeszegül a törvénnyel, mely szerint a népnek meg kell köveznie a bűnöst, s azoknak kell először követ vetniük rá, akik tetten érték. Ha viszont Jézus a halálbüntetés mellett dönt, fejére olvashatják, hogy ez ellentétben áll azzal, amit Ő maga tanított Istennek a bűnösök iránti irgalmasságáról.
Jézus azonban nyugodt maradt. Lehajolt és ujjával írni kezdett a földre, aztán fölegyenesedett és így szólt hozzájuk:

"Aki bűn nélkül való közületek, az vesse rá az első követ!"

Ennek hallatára azok egymás után eltávoztak, kezdve a legidősebbeken. A Mester ekkor e szavakkal fordult az asszonyhoz: "Hol vannak a vádlóid? Senki sem ítélt el téged?" "Senki, Uram! - felelte az. "Én sem ítéllek el. Menj, de többet ne vétkezzél!" (Jn 8,10-11)

"Aki bűn nélkül való közületek, az vesse rá az első követ!"

Jézusnak ez a válasza természetesen nem azt jelenti, hogy elnézi a bűnt, jelen esetben a házasságtörést. Szavai: "Menj, de többet ne vétkezzél!" - világosan megfogalmazzák, mi Isten parancsa.
Jézus egyszerűen szeretné leleplezni azok képmutatását, akik bíráskodnak testvéreik felett anélkül, hogy beismernék saját bűnösségüket. Mindezzel nagyobb hangsúlyt akar adni a jól ismert mondásnak: "Ne ítéljetek, hogy meg ne ítéljenek! Amilyen ítélettel ítéltek, olyan ítélettel fognak megítélni titeket." (Mt 7,1-2)
Jézus szavai azokra is vonatkoznak, akik könyörtelenül elítélnek másokat, nem számolva azzal, hogy a vétkes esetleg meg is bánhatja bűnét. Viselkedéséből egyértelműen kiderül: Ő irgalmas azokhoz, akik hibát követtek el. Amikor a házasságtörő asszony vádlói egymás után távoztak, "ketten maradtak - mondja Szent Ágoston, Hippó püspöke - : a nyomorúság és az irgalom."

"Aki bűn nélkül való közületek, az vesse rá az első követ!"

Hogyan váltsuk életre ezt az igét?
Bárki álljon is előttünk, emlékezzünk rá, hogy mi is bűnösök vagyunk. Mindnyájan vétkeztünk, s még ha úgy tűnik is, hogy nem követtünk el súlyos hibát, gondolkozzunk el azon, hogy embertársunk talán a nehéz körülmények miatt süllyedt ennyire mélyre; ezek miatt van most ennyire távol Istentől. Ha mi kerültünk volna olyan helyzetbe, mint ő, vajon mi hogyan viselkedtünk volna?
Mi is sokszor hibáztunk, ami miatt megszakadt az a szeretetkapcsolat, mely egyesített bennünket Istennel; nem voltunk mindig hűségesek hozzá.
Ha Jézus - az egyetlen ember, aki mentes minden bűntől - nem vetett követ a házasságtörő asszonyra, akkor mi sem tehetjük ezt senkivel.
Legyünk tehát irgalommal mindenki iránt; fékezzük meg indulatainkat, melyek arra késztetnének, hogy könyörtelenül ítélkezzünk mások felett: tudnunk kell megbocsátani és felejteni. Ne maradjon szívünkben az ítélkezésnek, a szemrehányásnak még a csírája sem.Ebből harag és gyűlölet fakadhat, ami eltávolít testvéreinktől. Lássunk mindenkit újnak!
Ha bírálat és ítélkezés helyett szeretet és irgalom lakik szívünkben akkor hozzásegítjük felebarátunkat ahhoz, hogy új életet kezdjen és mindig legyen bátorsága újrakezdeni. 
Chiara Lubich