ÉLETIGE

1993. november

A BÖLCS VIRRASZTÁS
"Ne is aludjunk hát, mint a többiek, hanem legyünk éberek és józanok." (1 Tessz 5,6)
Annak a szentírási résznek a gondolati hátterét, melyből ezeket a szavakat választottuk, az a nagy újdonság alkotja, melyet Jézus hozott a földre életével, halálával és feltámadásával. Szent Pál a nappal, a világosság képével fejezi ki ezt az újdonságot. Jézus a fény teljessége. Vele immár nem a tévelygések és bűnök éjszakájában élünk, hanem világosságban, az igazság és a kegyelem teljességében: tudjuk, mi az élet és a történelem igazi értelme: mindennek a Vele való végső találkozás a célja.
"Ne is aludjunk hát, mint a többiek, hanem legyünk éberek és józanok."
Mivel a nappal a világosság ideje, az ember ilyenkor dolgozik, ilyenkor lát hozzá a legváltozatosabb kezdeményezésekhez. Ezért a nappal egyben a munkálkodás szimbóluma is. Az éjszaka viszont, lévén az alvás ideje, vagy pedig - s ez gyakran volt így a korabeli pogány társadalmakban - az orgiák és a legkülönbözőbb típusú mértéktelenségek ideje, a semmittevés és az erkölcstelenség szimbólumává vált.
Az éjszaka és a nappal ellentétes képét a hétköznapokra alkalmazva Szent Pál tehát azt mondja, hogy ha Jézussal a fény teljességében járunk, akkor ennek megfelelően kell viselkednünk: tetteink legyenek a világosság cselekedetei, s józan életet élve várjuk a Jézussal való találkozást. Legfőképpen pedig arra törekedjünk, hogy radikálisan száműzzünk életünkből minden olyan magatartásmódot, melyek az éjszakára, arra az időszakra voltak jellemzőek, amikor még nem ismertük Jézust.
"Ne is aludjunk hát, mint a többiek, hanem legyünk éberek és józanok."
Az e havi Ige meleg, sürgető felhívás arra, hogy virrasszunk. Az evangéliumokban a virrasztás mindig tevékeny, okos, bölcs virrasztást jelent, s mindenekelőtt tűzzel teli várakozást Jézus érkezésére. Gondoljunk csak a házigazdára, aki a tolvaj esetleges érkezése miatt virraszt (Lk 12,39); a vőlegényt váró okos szüzekre (Mt 25,10) vagy az ura távollétében oly hűséges szolgára (Lk 12,43) stb.

Hogyan virrasszunk tehát?
Legyünk olyan emberek, akik hittel, szeretettel várják Jézust és élik Igéjét. Legyünk résen a kísértések csapdáival és a világ kelepcéivel szemben, mely el akarja rabolni tőlünk a hit és a kegyelem kincsét.
Legyünk éberek abban, hogy a hétköznapokban teljesítjük Isten akaratát, s különösképpen a kölcsönös szeretet gyakorlásában. Mindenekelőtt azonban józanság jellemezze virrasztásunkat, hogy mentesek maradjunk, szabadok legyünk a bennünket gúzsba kötő ragaszkodásoktól, melyek fékezhetnék előrehaladásunkat
Chiara Lubich